Jos nainen käyttää koirasta termiä "hän" niin voit kaiken toivon heittää ja kannattaa juosta, lujaa ja kauas.
Olen ymmärtänyt, että lemmikkeihin voi kiintyä kuten lapsiin ja siinä ei joku satunnainen miesystävä yleensä vertailussa pärjää alkuunkaan.
Täytyy tunnustaa, että minulla on koira - se ei ole "se" eikä kyllä hänkään vaan kutsun nimellä, likimain poikkeuksetta. Kyseinen otus on ollut elämässäni useiden vuosien ajan ja jos joku lahopää ei T:tä hyväksy niin saa lähteä kävelemään niine hyvineen. Joko kokonaispaketti tai ei mitään, ja tähän pakettiin kuuluu koira. Tosin tämä koira ei kuse lattioille, ei hauku turhille äänille, ei kouhota kohuuttomasti vaan on hyvinkin rauhallinen - toki tervehtii jos joku tulee kylään tms. mutta ei ryhdy sen jälkeen riehumaan ja kerjäämään ylettömästi huomiota vaan saattaa vetäytyä nukkumaan omaan koriinsa tai seuraamaan tilannetta syrjästä.
Sen verran tärkeä kyseinen otus kuitenkin minulle on, että en esim. lopeta sitä jos joku latvakakkonen sellaista vaatii tai anna sitä pois - äitini sen saattaisi kyllä ottaa luokseen mutta täytyy todeta, että melkoinen pakkaus tämän henkilön, jonka kanssa olisi tarkoitus seurustella, pitää olla, että edes antaisin T:n äidilleni. Ehkäpä tässä on eräs syy sille miksi nykyään tyydyn elämään itsekseni kuin etsimään henkilöä joka hyväksyisi koko paketin.
Toki se on tunnustettava, että kyllä minuakin nyppii se jos koirilla ei ole minkään sortin käytöstapoja, ja jos aikuiset koirat kusevat lattioille ilman mitään syytä - sairaus tai vanhuus ovat tällaisia syitä jolloin on ymmärrettävää, että aikuinenkin koira voi lirauttaa kuset lattialle. Enkä minäkään nyt ymmärrä aivan äärimmilleen vietyä koirien "hyysäämistä" eli sellaista jossa elämä pyörii 24 h koiran ympärillä. Minä, vaikka koirastani välitänkin, osaan kuitenkin ottaa etäisyyttä siihen tarvittaessa ja asettaa tiettyjä vaatimuksia vaikka muutoin olenkin varsin ehdoton sen suhteen kuinka tätä "pakettia" kohdellaan jos seuranhakutarkoitusessa minua lähestytään.
vlad.