Näiden pelillisten asioiden tueksi kaipaisin raakaa faktaa, eli selkeitä näyttöjä jonkun rintamahyökkäystaktiikan toimivuudesta. Ei pelkästään, että pelasihan HPK:kin näin, vaan tilastoja esim. luoduista vaarallisista maalipaikoista verrattuna fiaskokiekkoon jne.
Joku tuossa aiemmin tivasi Sihvoselta tilastollisia faktoja siitä, että onko rintamassa hyökkäämisen tehokkaampi vrt. fiaskokiekkoon.
Minulla on sellainen muistikuva, että Sihvonen on tuonut esille tutkimuksen, jonka mukaan rintamassa, konttrolloidusti ja lyhyillä syötöillä hyökkääminen tuo laadullisesti parempia maalipaikkoja kuin mitä pitkien avauksien kautta haetut ratkaisut. Fiaskojääkiekossa hyökkäykset pelataan suurelta osin "alivoimahyökkäyksinä", mutta rintamassa tultaessa normaalista vähintään tasavoimaisena. Tämä sen takia, ettei pakit ja sentteri kerkeä fiaskokiekossa hyökkäyksen mukaan etäisyyksien venyessä liian suuriksi.
siffa kirjoitti:
Mikä hyötyä sitten on tästä lyhytsyöttöpelistä, rintamahyökkäyksistä ja kenttätasapainosta ja mihin se hyöty perustuu?
Sen mitä minä ymmärrän lyhytsyöttöpelin ja rintamahyökkäysten hyödyllisyydestä on tässä. Rintamahyökkäykissä on tärkeää, että laiturit pitävät pelin mahdollisimman leveällä, jotta saataisiin kentän jokainen neliömetri käyttöön. Laidoilta se tila löytyy. Kentän maksimaalinen käyttö hajottaa myös vastustajan puolustusviisikkoa ja vaikeuttaa puolustamista. Yksi tärkein rintamahyökkäyksistä saatava etu - edellyttäen että pelataan keskustan kautta - on syöttömahdollisuuksien määrä. Rintamassa, keskustan kautta hyökättäessä syöttöä voi jakaa jompaan kumpaan laittaan tai joissain tapauksissa pelata kiekko omalla henkilökohtaisella taidolla hyökkäysalueelle. Syöttö- ja ratkaisumahdoliisuuksien määrä vaikeuttaa puolustavan joukkueen pelinlukemista.
Vaikka rintamahyökkäys ei päättyisi suoraan maalipaikkaan, niin heitetyn päätykiekon jälkeen kiekko huomattavasti helpompi riistä kolmelta kaistalta tulevalla karvaajalla kuin kahdella seisovilta jaloilta lähtevällä karvaajalla. Puhutaan ns. jatkokarvauksesta.
Lyhytsyöttöpeli kytkeytyy läheisesti noihin kahteen edellemainitsemiini elementteihin, keskustan kautta pelaamiseen ja rintamassa hyökkäämisen. Lyhytsyöttöpelin edut ovat hyvin samasuuntaiset kuin kahdessa edellämainitussakin. Lyhytsyöttöpeliä vastustajan on vaikea lukea, verrattuna esimerkiksi siihen, että avaava syöttö olisi järjestään se 20-metrinen. Lyhytsyöttöpelin etu on myös siinä, että sen avulla joukkue saa sen avulla pelin virtauksen itselleen. Pelin virtauksella tarkoitetaan sitä, kumpi joukkue määrä ottelussa pelin tahdin, kumpi pitää kiekkoa ja kumma ehdoilla mennään. Lyhytsyöttpelin etu on myös se, että etäisyyksien ollessa pienet pystytään hyökkäyksessä toteuttamaan erilaisia variaatioita ja kaverille avun antaminen on nopeammin toteutettavissa.
Sihvonen esitti viime keväänä muutaman pelikirjaa havainnoillistavan videopätkän.
Seuraavassa lyhysyöttöpelistä erinomaisesti kertova video. Suosittelisin jokaisen katsovan. Sieltä Sihvosen paremmasta repertuaarista.
http://www.urheilulehti.fi/ext/ulsihvonen1.wmv