Perustan tämän skenaarion ennen kaikkea taloustilanteemme heikentymisen / stagnaation jatkumiselle, sekä yleisen yhteiskunnallisen polarisaation syvenemiselle, missä voittajia tunnetusti ovat äärilaidat, keskiryhmien kustannuksella.Mihin tämä perustuu?
Viimeksi yli 60 paikkaa on saavuttanut SDP 1995 vaaleissa, ei varmaan tarvitse muistuttaa Suomen tuolloisesta tilanteesta. Talous on kyllä perseestä, mutta työttömyysluvut kaukana laman 18 prosentista.
Persujen kohdalla korostuneen paljon riippuu myös seuraavasta puheenjohtajasta. Onko Purran jälkeen tarjolla riittävän karismaattista vaihtoehtoa? Joku Sakari Puisto ei tällainen missään tapauksessa ole ja Peltokankaan kannatus paljastui eurovaaleissa. Tynkkynen taas taitaa enemmän tykätä tuosta hämmentäjän roolista.
Ja mistä suunnasta se lisäkannatus tulisi? Vasemmiston työmiehet ovat jo siirtyneet persuihin, samoin keskustan jahtitakit. Nukkuvissa toki olisi kova potentiaali mutta saa perussuomalaisetkin luvata aika hurjia asioita heidän herättämiseksi.
Mikäli Persut oppositioon vuonna 2027 ajautuvat ja hallituksessa ovat niin SDP, Kokoomus, kuin Keskustakin ja hallitusyhteistyö ei ole toimivaa, vaan riitaisaa ja natisevat liitokset kestävät lähinnä, koska lehmänkaupat, näen Persuilla voivan olla mahdollisuus liki ennen näkemättömään lihomiseen. Sukupolvien vaihtuminen on myös syytä pitää mielessä. Vuoden 2031 vaaleihin mennessä äänestysikään tulee useampi sata tuhatta tällä hetkellä vielä alaikäistä, samanaikaisesti kuin moni vielä äänestävä tulee poistumaan keskuudestamme ja mikäli Persut kykenevät jatkamaan profiloitumistaan myös suurena poliittisena nuorisoliikkeenä, voi kaikkien aikojen jytky olla mahdollinen. Tämä siis ennen kaikkea spekulaatiota, enkä itse Persuihin hyvin kriittisesti suhtautuvana toivo sen toteutumista.
E. Itse en sinänsä ihmettelisi, vaikka Purra puoluetta rautaisella otteellaan johtaisi vielä pitkälle 2030-luvulle saakka.
Viimeksi muokattu: