Musta Nuoli
Jäsen
- Suosikkijoukkue
- Suomen maajoukkue, TuTo. Varauksellisesti.
Jos ei ole saatavilla jostain tietystä kirjasta lainattavaa kappaletta mutta käsikirjastokappale on, niin se on vähän pakko lukea siellä.
Ah, tarkoitit siis esim. yliopistojen ja oppilaitosten kirjastoja etkä niinkään yleisiä kaupunginkirjastoja ja niiden lähi/sivukirjastoja. Yleisissä kirjastoissahan ei nykyisin yleensä mitään käsikirjastoa edes juuri ole. Yliopiston lukusali onkin hieman eri asia ja siellä lukutilat ovat varta vasten rakennettu juuri tätä tarkoitusta varten. Sen sijaan olen aina ihmetellyt sitä väkeä, joka tulee johonkin pääkirjaston lastenosaston yläpuolelle tai juuri sille istumapaikalle josta kuuluu talon sisäisen kahvilan asiakkaiden mekkala ja valittaa sitten, että tarjolla ei olekaan hiljaisuutta.
Itsekin olen muutaman käsikirjastokappaleen joutunut lukemaan, tosin tein kylmästi niin, että kopioin teokset kopiokoneella itselleni ja luin kopiot sitten kotona useampaan kertaan ja paremmassa rauhassa, samalla kun niistä sai tehtyä paremmin muistiinpanoja. Jonkun teoksen tankkasin elektronisena kirjana näyttöpäätteeltä, mikä on vittumaisin tapa lukea mitä kirjaa tahansa. Vituttaa muutenkin se, että monessa paikassa estottomasti hypetetään jotain e-kirjoja ja lukulaitteita, jotka ainakin toistaiseksi ovat varsin paskoja, kömpelöitä ja käytettävyydeltään ala-arvoisia oikeisiin kirjoihin verrattuna. Oikean kirjan "käyttöliittymälle" ei mikään pdf-pläjäys tai kömpelö muovinen mötti sylissä vedä vertoja. Voi olla, että tämäkin vielä kehittyy, mutta liiallinen teknointoilu vituttaa tässäkin asiassa.