Nähtäväksi jää, onnistuuko hämäläiseltä jääkiekkoyleisöltä innostuminen hieman vaatimattomammistakin tavoitteista, vai onko mitalikrapula edelleen päällä. Mallia voisi ottaa vaikka Saksasta, jossa hauskanpitoa hallissa ei estä oman joukkueen heikompikaan menestys.
Allekirjoitan Saksa-vertauksen sinänsä. Toisaalta meillä ei ole tähän mennessä ollut ja tuskin todennäköisesti koskaan onkaan samanlaista seurakulttuuria, kuin Saksassa.
Saksassahan putoamisen mahdollisuudesta ollaan yleisesti vähemmän huolissaan kuin Suomessa, koska "pelin taso" ei ole se muuttuja, jota valtaosa seuran kannattajista seuraa - vaan henkilön identifikaatio seuraan ja seurayhteisöön. Esimerkiksi futisseura DSC Arminia Bielefeldin katsojakeskiarvo viime kaudella 3. Ligassa oli lähellä samaa tasoa, kuin sen 1. Bundesliga -kausillakin vaikka vastustajat ovat Bayernin ja Dortmundin sijasta Verl, Sandhausen ja Dortmundin kakkosjengi. Tämä siitäkin huolimatta, että Bielefeld pelasi ala-arvoisen kauden ja sijoittui 3. Ligassakin vasta sijalle 14 ja vain 6 pistettä putoamisviivan yläpuolelle. Ei silti puhettakaan, että kannattajat hylkäisivät seuraa tai seuraisivat oman seuran matsien sijasta telkasta vaikkapa Borussia Dortmundin tai Real Madridin matseja, koska niissä "pelin taso on parempi".
Vaikka tosiaan tuskin koskaan tuolle tasolle päästäisiinkään seurakultuurissa, näen juuri tästä syystä seurakulttuurin kehittymisen äärimmäisen tärkeänä. Yhteisön uskollisuus on eräänlainen palovakuutus taloudellisesti ja urheilullisesti heikkoina hetkinä. Vaikka Saksa on Saksa, niin kyllä tuota kulttuuria Suomessakin voi nykyisestä selvästi vahvistaa ja seurat voivat siinä itse toimia moottorina.
Olen kuitenkin nimimerkki @Läskisalo kanssa täsmälleen samaa mieltä siitä, että #munHPK taistelee menestymisestä vähintäänkin pidemmällä aikavälillä eikä ole vain selviytymässä. Kerhossa ei ole edelleenkään mitään syytä tehdä itseään pieneksi.
Viimeksi muokattu: